78: Jsem dítě štěstěny a všechno je tak, jak má být | Jarka Švarcbachová
77: Jako pacifista jsem prošel válkou | Michal Hummel
76: Co na to říkáš? | Aneb nad dopisy diváků, 5. díl
75: Jsem ráda součástí velkých změn | Dana Makovičková
74: Chcete-li vytvářet smysluplné inovace, potřebujete znát své uživatele | Rastislav Brenčič
73: Jak se kluk z Děčína dostal z ulic New Yorku na Wall Street | Michal Vydržel
72: Ačkoli jsem Čech, musel jsem žádat jako pravej Ausländer o povolení k pobytu a o pracovní povolení | Tomáš Burda
71: Název Czechia má velkou tradici, akorát to nikdo neví | Václav Šulista
70: Co na to říkáš? | Aneb nad dopisy diváků, 4. díl
69: Na vysokou jsem nešel, začal jsem v osmnácti rovnou podnikat | Václav Duben
68: Praha je aj moje hlavné mesto | Veronika Šustrová
67: Vyměnili jsme si s moji současnou ženou partnery | Jan Vorel
66: Nesnáším chození venku v zimě | Michaela Holišová
65: Celý život věřím v lidské dobro | Josef Bártík
64: Vlastně jsem dodnes postižený divadlem | Pavel Anděl
63: Muž je daleko víc zranitelný | Laura Janáčková
62: 1990 v Prahe - ružový tank, roztrhnutá vlajka, Staromák a Trabant na sloních nohách | Pavel Škorec
61: Co na to říkáš? | Aneb nad dopisy diváků, 3. díl
60: Když se zaměříte na pomoc lidem, peníze přijdou samy | Vladan Hejnic
59: Za všechny životní rány a ústrky jsem vděčná | Ivana Sulková
58: Největší nebezpečí je, že uživatelé sami prozradí svá hesla | Aleš Špidla
57: Amerika mě naučila víc než vysoká škola | Lucie Roubíčková
52: Diagnóza alkoholismus je navždy | Šárka Morávková
51: Chystáme návrat Boardů na reálnou scénu | Lucie Libovická
50: Mám rád cestování, miluju Balkán a Anatolii. Velkou láskou je Berlín | Michal Petrov
49: Transakční abeceda | Jan Rada
48: Vždycky jsem chtěl být vidět | Radovan Vaculík
46: Moje vášeň je interkulturní komunikace | Kateřina Braithwaite
45: Moje neřesti jsou káva, čokoláda a nezávislé myšlení | Milan Porteš
44: Nejdůležitější ze všeho je láska | Marika Divišová
43: Nejvíc se bojím „přirozenejch“ lidí | Jiří Kastner
42: Práce se nebojím, klidně půjdu dělat s lopatou! | Tomáš Macinauer
41: Nehledám historickou pravdu, ale pravdu o historii | Helena Kubátová
40: Mám rád odpovědnost, ale také pravomoc rozhodovat | Petr Fejk
39: Přece se nebudu bát něčeho, co nevidím! | Filip Těhník
38: Těším se na důchod, abych se mohl věnovat koníčkům | Zdeněk Brokl
37: Čeští investoři jsou úplně tragický | Tomáš Pluhařík
36: Úspěšnější už být nemůžu. „Su totiž šťastné“ | Aleš Kuboušek
35: Záleží na tom, aby lidé nebyli vykořeňováni | Martina Jankovská
34: Doporučuji se propít ke zdraví | Alena Semrádová a Aleš Horna
33: Nevinná polská slova jsou největší český hardcore | Marta Czapla a Dorota Weimann
32: Býval jsem grázl | Pavel Klein
31: Mít dceru je bohatství | Ani Hakobjan
30: Pusu jsem otevřela v okamžiku, kdy jsem otevřela oči | Marie Petrovová
29: Kdysi jsem si myslel, že řvát na lidi znamená je řídit | Martin Hurych
27: Pro mě je většina věcí běh na dlouhou trať | Jan Rada
26: Měsíc jsem zaléval umělé květiny | Paul Petrovic
25: Několik kroků zpátky | Tomáš Kloud
24: Mám 200 startů a dal jsem 30 gólů. A oni řeknou: „no dobrý, a co umíš?“ | Jiří Peroutka
23: Češi jako lékaři jsou výborní diagnostici, a vždycky byli | Marta Václavíková
next page